(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2023)
У статті здійснено літературний аналіз змісту і форми новели українського письменника Костянтина Сроковського “Дві цегли”. Розглянуто основні літературні прийоми і засоби, які використовували натуралісти у творах, та їхній вплив на чіткий виклад і точність передавання інформації про тогочасні події. Визначено тривалість існування стилю натуралізм в українській і європейській літературі. В оповіданні “Дві цегли” проаналізована зображена письменником картина страшного і вражаючого випадку з життя пересічних українських селян – вбивства людиною свого швагера за викрадені у нього дві цеглини. Визначено використання письменником натуралістичних засобів зображення, які дали можливість авторові повноцінно й відповідно до справжнього життя відтворити зображену картину: 1) змалювання життя персонажів під впливом фізіологічного стану людини, а також навколишнього середовища; 2) документальне відтворення події, передача інформації як у документі (протоколі); 3) об’єктивність змалювання дійсності з уникненням авторської присутності; 4) фотографічна точність зображених подій, увага письменника до найменших деталей того, що сталося; 5) правдиве відтворення подій згідно з життям і виникнення на цій підставі фактографізму, але водночас фіксування цих подій без їхнього пояснення і проникнення у сутність цих явищ (письменник не пояснює причини вбивства людиною свого швагера, а лише констатує цю подію). У результаті здійсненого аналізу пропонується вважати українського письменника Костянтина Сроковського митцем, який дотримувався вимог стилю натуралізм, започаткованого Е. Золя у другій половині ХІХ століття.