(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2026)
Стаття аналізує взаємну репрезентацію концептів «ВЛАДА» (权力, quánlì) та «НАРОД» (人民, rénmín) у китайському політичному дискурсі з позицій когнітивно-дискурсивного підходу. На матеріалі офіційних промов вищого керівництва КНР, партійних документів та медійних публікацій простежено, як лінгвістичні засоби кодифікують ідеологічну модель взаємодії між Комуністичною партією Китаю, державою та суспільством. Показано, що концепт «ВЛАДА» стабільно задається як партійно спрямований і інституційно централізований ресурс керування, нормалізований формулами «служіння народу», «здійснення згідно із законом» та метафорою «влада у клітці правил». Концепт «НАРОД» фігурує як адресат політики, отримувач вигод від розвитку та мобілізований колективний суб’єкт, чия «воля» трактується і реалізується через партійно-державні механізми. Лексико-семантичні та фразеологічні моделі (на кшталт 权为民所用／利为民所谋) формують стійкі рамки легітимації, у яких «народ» постає джерелом влади, а «партія» – комунікативним посередником її реалізації. Запропоновано типологію дискурсивних рамок «служіння», «законності», «контролю/нагляду» та «морального авторитету», що структурують уявлення про належне здійснення влади та межі її застосування. Наукова новизна полягає у поєднанні корпусного спостереження за колокаційними патернами з аналізом метафоричних і нормативних конструктів, що дає цілісну картину того, як взаємодіють концепти «ВЛАДА» і «НАРОД» у мовленнєвих практиках сучасної КНР. Практична значущість полягає у можливості застосування результатів у перекладознавстві, міжкультурній комунікації та інтерпретації офіційної риторики КНР у міжнародних відносинах.