(untitled) (Науковий журнал «Наукові записки Національного університету «Острозька академія»: серія «Філологія», 2018)
У статті з позицій мовностилістичного та літературознавчого аналізу розглянуто архітвір В. Шекспіра – сонет 130-й «My mistress’ eyes are nothing like the sun» у порівнянні з його українськими перекладами. Автор, уживаючи низку художніх прийомів, що їх пізніше буде схарактеризовано терміном «романтична іронія», послідовно руйнує ілюзію «ідеального образу» коханої жінки в сучасній йому інтимній ліриці, та водночас створює новітню парадигму цього образу – саме через застосування слів загальновживаних, подеколи й просторічних. Отже, у статті показано, як досягнення цієї мети відбито в українських перекладах вірша.