Агора. Журнал соціальних наук / Agora. Social Sciences Journal Періодичне рецензоване наукове видання Національного університету “Острозька академія”, що публікує результати наукових досліджень в галузі соціальних наук (в основному за спеціальністю – C2 Політологія). Пріоритет надається публікації емпіричних досліджень, що зосереджені на аналізі політичних і соціальних процесів у країнах Центральної та Східної Європи. Поряд з тим видання приймає оригінальні результати міждисциплінарних досліджень на стику політології, соціології, політичної географії, міжнародних відносин, суспільних комунікацій та регіональних студій. Журнал виступає платформою для наукового діалогу на засадах відкритого доступу та сприяє поширенню якісних наукових результатів у сфері соціальних наук. Крім наукових статей, журнал публікує рецензії на нові видання у сфері соціальних наук, наукові дискусії, а також огляди конференцій, круглих столів та інших подій академічного життя, які сприяють розвитку фахової дискусії та інтеграції українського наукового середовища до міжнародного академічного простору.
Національний університет «Острозька академія»
ЕЛЕКТОРАЛЬНИЙ УСПІХ В. ЯНУКОВИЧА НА ПРЕЗИДЕНТСЬКИХ ВИБОРАХ 2010 РОКУ: ДО ПИТАННЯ ПРО КОМПЛЕКС ЧИННИКІВ
Президентські вибори 2010 року стали одним із ключових моментів у новітній політичній історії України, позначивши зміну політичної траєкторії ­держави та актуалізувавши питання передумов електорального успіху ­Віктора ­Януковича. Попри поширене уявлення про визначальну роль підтримки у східних регіонах, підстави його перемоги мають комплексний характер і охоплюють політичні, соціальні, економічні та медійні аспекти. Саме тому ­проблема потребує академічного обговорення та концептуалізації в рамках наукової дискусії щодо чинників електоральної поведінки в умовах постреволюційних та постконфліктних політичних трансформацій.
Авторське право (c) 2026 https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
ФОРМУВАННЯ НАЦІОНАЛЬНОЇ ІДЕНТИЧНОСТІ УКРАЇНСЬКОЇ МОЛОДІ ПІД ВПЛИВОМ РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ВІЙНИ
Стаття присвячена аналізу трансформацій національ­ної ідентичності української молоді під впливом ­російсько-української війни. У дослідженні поєднано огляд загальнонаціональних соціологічних опитувань провідних українських дослідницьких центрів (КМІС, Центр Разумкова, Фонд “Демократичні ініціативи”, група “Рейтинг”) та ­результати авторського анкетного опитування молоді, проведеного в березні–квітні 2025 року в 19 областях України. Отримані дані відображають загальні тенденції у формуванні національної свідомості серед молодого покоління. Результати аналізу показали, що громадянська ідентичність стала провідною моделлю самовизначення українців після 2014 року, а серед молоді цей тренд виявився ще більш вираженим: близько 80% респондентів визначають себе насамперед як громадян України. Значно посилилися патріотичні настрої: понад 90% опитаних молодих українців ідентифікують себе як патріоти, що корелює із загальнонаціональними показниками (98% у 2022 році). Водночас спостерігається прискорений мовно-культурний зсув: понад 75% молодих респондентів у повсякденному житті спілкуються переважно українською, а близько третини свідомо перейшли на неї після 2014 року. Війна стала каталізатором переосмислення історичної пам’яті: більшість молодих українців критично ставляться до радянської спадщини, натомість зростає інтерес до українських історичних постатей та культурних традицій. Отримані результати підтверджують, що війна істотно прискорила процес консолідації українського суспільства, а молоде покоління виступає авангардом цих змін. Молодь демонструє більш стійку громадянську ідентичність, вищий рівень патріо­тизму та готовність брати особисту відповідальність за майбутнє країни. Це свідчить про формування ­нового ­ціннісного ядра української політичної нації, яке стане фундаментом для її подальшого розвитку в повоєнний ­період.
національна ідентичність, молодь, патріотизм, російсько-­українська війна
ЧИННИКИ ПРИЗНАЧЕННЯ І ПЕРЕБУВАННЯ НА ПОСАДІ РАДНИКІВ ПРЕЗИДЕНТА УКРАЇНИ
У статті проаналізовано чинники призначення штатних та позаштатних радників президентів України з 1991 по 2025 рік та виявлено чинники, які впливають на призначення кандидатів на посаду радника. В українському дискурсі тема призначення радників є малодослідженою, зокрема в наукових статтях не досліджують особливості призначення тих чи тих кандидатів на такі посади. Від рішень президента залежить ефективність управління державою, тому питання кваліфікованості та досвіду його радників є актуальним. У дослідженні використано регресійний аналіз (лінійну регресію та бінарну логістичну регресію) для виявлення чинників, які впливають на призначення радників.. З’ясовано, що для позаштатних радників ймовірність довшого перебування на посаді є більшою, ніж для штатних. Аналіз виявив такі чинники, які впливають на період перебування на посаді радника; штатний/позаштатний радник; попередня співпраця з президентом та електоральний досвід; особисті зв’язки, які характеризуються попередньою співпрацею президента та радника, що подовжують період перебування; досвід балотування і можливість бути обраним, що зменшує період перебування на посаді радника. Призначення радників на посаду відбувається з перевагою лояльності кандидата, а не його компетентності. Президент віддасть перевагу лояльному кандидату, який буде підтримувати його політику. Це дослідження розкриває важливість призначення радників, які впливають на формування внутрішньополітичних та зовнішньополітичних рішень президента.
штатні та позаштатні радники, президент, призначення, кандидат
ГЕНДЕРНА РІВНІСТЬ В УКРАЇНСЬКІЙ АРМІЇ ПІД ЧАС РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ВІЙНИ
У статті здійснено аналіз того, як війна Росії проти ­України трансформувала Збройні сили України, що призвело не лише до структурних реформ, а й до значних змін у гендерному складі війська. Тисячі жінок долучилися до лав Збройних сил України, їхня чисельність зросла з 16,5 тисяч у 2014 році до 62 тисяч у 2024 році. Проте, попри позитивну динаміку та законодавчі зміни, в українському війську все ще фіксуються випадки гендерної нерівності та дискримінації стосовно жінок. Так, метою дослідження є оцінка перспектив еволюції Збройних сил України через призму гендерної рівності. Робота складається з теоретичного та емпіричного аналізу. Теоретична частина включає огляд законодавчих актів та наукової літератури, а емпірична ґрунтується на якісних (інтерв’ю) та кількісних (анкетування) методах дослідження. Результати показують, що, попри позитивні зміни, жінки-військовослужбовиці все ще стикаються з системними проблемами: відсутністю відповідного екіпірування, призначенням на небойові посади, упередженим ставленням, сексуальними домаганнями, відмові у підвищенні по службі та ін. Дослідження також підтверджує існування в суспільстві гендерних бар’єрів, таких як “скляна стеля”, “липка підлога” й інші, що підтримуються стереотипами та низькою обізнаністю українців у питаннях, пов’язаних із рівністю. Так, зроблено висновок, що повна інтеграція гендерної рівності в ЗСУ вимагає не лише законодавчих, а й системних освітніх і культурних змін, що дозволить розбудувати сучасну, ефективну та ­боєздатну українську армію.
Збройні сили України, гендерна рівність, дискримінація, ­нерівність
«Агора. Журнал соціальних наук» – це періодичне рецензоване наукове видання Національного університету «Острозька академія». Метою журналу є популяризація та публікація результатів наукових досліджень у галузі соціальних та поведінкових наук (насамперед у політології) на основі відкритого доступу до публікацій авторів.
Авторське право (c) 2025 https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Agora. Social Sciences Journal is a periodical peer-reviewed scholarly publication of the National University of Ostroh Academy. The aim of the journal is to promote and publish the results of scientific research in the field of social and behavioural sciences (primarily in political science) on the basis of open access to the authors' publications.
МІЖНАРОДНА КОНФЕРЕНЦІЯ “ПОЛІТИЧНІ ПАРТІЇ І ВИБОРИ: УКРАЇНСЬКІ ТА СВІТОВІ ПРАКТИКИ” (ПАМ’ЯТІ ЮРІЯ ШВЕДИ)”
15-16 листопада 2024 року у м. Львів відбулася дев’ята міжнародна наукова конференція “Політичні партії і вибори: українські та світові практики” ­(пам’яті Юрія Шведи).
ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ІНКЛЮЗИВНИХ ПРАКТИК В УКРАЇНІ В УМОВАХ ВІЙНИ: ПРИКЛАД МІСТА ЛУБНИ ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У дослідженні розглянуто проблему доступу вразливих груп населення до державних послуг в Україні в умовах російсько-української війни. Основна мета роботи – оцінити забезпечення інклюзивних практик у наданні публічних послуг на прикладі міста Лубни (Полтавська область). Для досягнення мети були використані методи контент-аналізу документів, статистичного аналізу та порівняльних методів, що дозволили оцінити доступність послуг для різних соціальних груп. Результати дослідження показали основні бар’єри, які знижують доступність державних послуг для вразливих категорій населення, а також позитивні чинники, що сприяють інклюзії. Зокрема, виявлено важливість соціальних ініціатив, взаємодії між державними інституціями та громадськими організаціями, а також адаптивності підходів до інклюзивності в умовах післявоєнної відбудови. Розроблення ефективних інклюзивних політик вимагає створення умов для рівноправної участі всіх соціальних груп у процесі ухвалення рішень. Значну увагу приділено впровадженню цифрових платформ, які забезпечують спрощений доступ до послуг і сприяють залученню громадян до вирішення соціально значущих питань. Особливо актуальними є ініціативи, спрямовані на розвиток цифрової грамотності серед населення та усунення інформаційних бар’єрів, які стають перешкодою для отримання державних послуг у кризових умовах. Дослідження підкреслює важливість співпраці між різними секторами, зокрема державними органами, громадськими організаціями та міжнародними партнерами, що сприяє ефективнішій реалізації програм допомоги. Крім того, враховано культурні й регіональні особливості, які впливають на успішність впровадження інклюзивних рішень у різних частинах України. Результати дослідження вказують на потребу застосовувати комплексний підхід до реалізації інклюзивних практик, що включає розвиток мережевих зв’язків між різними установами та активну участь ­громади.
інклюзивність, державні послу­ги, вразливі групи населення, Україна, післявоєнна відбудова
ЧИННИКИ ЕЛЕКТОРАЛЬНОГО УСПІХУ КАНДИДАТІВ У НАРОДНІ ДЕПУТАТИ ПІД ЧАС ПАРЛАМЕНТСЬКИХ ВИБОРІВ В УКРАЇНІ (2014–2019 РОКИ)
У роботі досліджено чинники електорального успіху кандидатів у народні депутати України, що балотуються за мажоритарною системою. Потенційні чинники електорального успіху кандидатів у одномандатних округах визначено на прикладі парламентських виборів в Україні за 2014 та 2019 роки. Основним джерелом даних є вебсайт Центральної виборчої комісії, газета “Урядовий кур’єр” та архів якісних даних Інституту філософії та соціології Польської академії наук. Завдань дослідження досягнуто за допомогою методу множинної лінійної регресії двох наборів даних: дані про усіх кандидатів у народні депутати, що балотувалися за мажоритарною системою на парламентських виборах в Україні за 2014 рік (3194 кандидати), та дані про всіх кандидатів у народні депутати, що балотувалися за мажоритарною системою на парламентських виборах в Україні за 2019 рік (3080 кандидатів). Залежною змінною є кількість голосів, які здобули кандидати в народні депутати, а незалежними змінними є партійне висування, стать, вік та освіта кандидатів. Досліджено, що партійне висування, стать, вік та освіта були статистично значущими на виборах 2014 року. На парламентських виборах 2019 року статистично значущими змінними виявилися партійне висування, стать та освіта. Найбільш впливовим для електорального успіху кандидатів у народні депутати, яких обирали за мажоритарною системою, поміж досліджуваних чинників виявилося партійне висування як у 2014 році, так і у 2019 р. Також проаналізовано, що лише третина кандидатів у 2014 та 2019 роках мали партійну приналежність. Більшість кандидатів, які балотувалися за мажоритарною системою в ці роки, за гендерною ознакою були чоловіками, а за критерієм освіти мали повну вищу. Досліджено, що розподіл кандидатів-мажоритарників у народні депутати на парламентських виборах 2014 та 2019 років був нерівномірним між регіонами України. Аналіз змін у партійній афіліації кандидатів у народні депутати показав тенденцію до зростання частки самовисуванців та перерозподіл кандидатів між новими і старими політичними партіями, які змінювали партійну афіліацію, орієнтуючись на нові електоральні та політичні можливості.
парламентські вибори, кандидати, політичні партії, електоральний успіх, партійна афіліація, регресійний аналіз
МОТИВИ ПРИХОДУ ДО ВЛАДИ НА МІСЦЕВОМУ РІВНІ В УКРАЇНІ: АНАЛІЗ ВИПАДКУ ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У роботі досліджено питання мотивації приходу до влади на місцевому рівні на прикладі громад Волинської області. Мета дослідження – проаналізувати вплив особистих цінностей представників органів місцевого самоврядування на їхню мотивацію працювати в місцевих органах влади. Робота розглядає основні теоретичні підходи до визначення поняття влади, її зв’язок із мотиваційними аспектами особистості, а також роль цінностей у формуванні мотиваційної структури. Дослідження ґрунтується на методиці вивчення мотиваційно-ціннісних типів, яку розробив Ш. Шварц, та проведеному кількісному анкетному опитуванні представників місцевого самоврядування Волинської області. Авторка акцентує увагу на важливості розуміння особистих цінностей для ефективного управління та політичної діяльності на місцевому рівні. Результати роботи засвідчують, що особисті цінності мають значний вплив на мотивацію працювати в органах місцевої влади, що впливає на якість та ефективність виконання службових обов’язків. Висновки дослідження можуть бути корисними для розроблення рекомендацій щодо вдосконалення системи управління на місцевому рівні.
мотивація, цінності, органи місцевого самоврядування, моти­ваційно-ціннісні типи
ВПЛИВ РОСІЙСЬКОЇ ДЕЗІНФОРМАЦІЇ НА ГРОМАДСЬКУ ДУМКУ У США ЩОДО УКРАЇНИ В КОНТЕКСТІ РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ВІЙНИ
У статті проаналізовано вплив російської дезінформації на громадську думку США щодо підтримки України в умовах російсько-української війни. Розглянуто ключові аспекти, що визначають сприйняття американським суспільством необхідності військової та фінансової допомоги Україні. Особлива увага приділена еволюції суспільних настроїв у США, які зазнали значних змін під впливом дезінформаційних кампаній, спрямованих на послаблення довіри до офіційних повідомлень і міжнародних зобов’язань США. Результати соціологічних опитувань демонструють, що кількість американців, які вважають допомогу Україні надмірною, зростає. На основі аналізу даних Ґеллапа простежено, як російська дезінформація впливає на формування уявлень про війну, використовуючи наративи про економічно невигідну підтримку України для американських платників податків та нібито провокаційні дії США щодо Росії. Ці наративи посилюються у медіапросторі, особливо через соціальні мережі та альтернативні медіа, що створює сприятливе середовище для формування поляризованих поглядів. Також розглянуто ключові механізми поширення дезінформації, серед яких домінують маніпулятивні нови­ни, фейкові звіти та спотворення реальних подій. Особливий акцент зроблено на стратегічному використанні емоційного впливу з метою створення негативних асоціа­цій щодо України. Зазначено, що російська дезінформація спрямована на підрив довіри до адміністрації США, її ­зовнішньої політики та міжнародних ініціатив у сфері безпеки. Розглянуто вплив громадських настроїв на політичні рішення США щодо України. Продемонстровано, як поширення скепсису серед американців щодо ­продовження ­фінансової підтримки Києва впливає на стратегічні підходи адміністрації Джозефа Байдена. Водночас робота підкреслює важливість протидії дезінформаційним кампаніям для забезпечення стійкої підтримки України з боку США. Результати цього дослідження надають інструменти для глибшого розуміння динаміки впливу дезінформації на громадську думку та прийняття рішень у США, а також висвітлюють виклики, які постають перед Україною в боротьбі за міжнародну підтримку.
російська дезінформація, громад­ська думка, інформаційна війна, російсько-українська війна
Рецензія на книгу: Крістенсен К., Оджомо Е., Діллон К. Парадокс процвітання. Як інновації можуть вивести нації з бідності. Львів: Видавництво Старого Лева, 2024. 416 с.
Авторське право (c) 2024 https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
ЕВОЛЮЦІЯ ДОСЛІДНИЦЬКОЇ ПРОБЛЕМАТИКИ З ПОЛІТИЧНИХ НАУК В УКРАЇНІ (1992–2021 рр.)
Мета роботи – дослідити стан політичної науки в Україні та її розвиток із 1992 по 2021 рік. У процесі дослідження були використані методи аналізу статистичних та первинних даних. Інформація про захищені кандидатські та докторські дисертації в галузі політичних наук була зібрана з Єдиного державного вебпорталу відкритих даних та Національного репозиторію академічних текстів. Після ручного перенесення та систематизації цих даних було створено набір для подальшого аналізу. В результаті виявилося, що з 1992 по 2021 рік в Україні було захищено 2163 академічні тексти у сфері політичних наук, з яких 1857 кандидатських дисертацій та 306 докторських. Найвищий пік захисту дисертацій припав на 2009–2013 роки. Після Революції гідності 2014 року почалося зниження кількості захистів, яке досягло найнижчої точки 2020 року через пандемію. Найпопулярнішою серед науковців стала спеціальність «Політичні інститути та процеси» (23.00.02) з 1130 захищеними текстами. Друге місце посіла спеціальність «Політичні проблеми міжнародних систем та глобального розвитку» (23.00.04) з 538 текстами. Найменш популярною була спеціальність «Етнополітологія та етнодержавознавство» (23.00.05) з 68 текстами. Основна тематика дисертацій була зосереджена на політичній ситуації в Україні. Дослідження за спеціальністю «Теорія та історія політичної науки» (23.00.01) зосереджувалися на теоретичних аспектах політичних процесів, оминаючи історичні аспекти, а за спеціальністю «Політична культура та ідеологія» (23.00.03) вивчали переважно політичну культуру суспільства без акценту на ідеологіях. Було встановлено, що багато дисертацій можуть мати нормативістський та описовий характер, що свідчить про проблему з якістю наукових досліджень.
Політична наука, наукові спеціальності, дисертації, тематика академічних текстів
ДИСКУРС ПОЛІТИЧНИХ ПАРТІЙ В УКРАЇНІ У НОВИХ МЕДІА ПІД ЧАС РОСІЙСЬКО-УКРАЇНСЬКОЇ ВІЙНИ
У статті проаналізовано, як політичні партії України ­використовують нові медіа, зокрема телеграм, під час російсько-української війни з 24 лютого 2022 року по 24 лютого 2024 року. В теоретичному розділі розглянуто, як безпосередньо партії комунікують із виборцями та як використовують телеграм у своїй діяльності. Дослідження включало дискурс-аналіз та тематичне моделювання повідомлень із офіційних телеграм-каналів політичних партій України, таких як «Європейська солідарність», «Голос» та «Слуга народу». Виявлено, що через платформу «Телеграм» політичні партії поширювали наративи щодо національної безпеки, патріотизму та соціальної підтримки. Аналіз емоційного змісту показав, що більшість повідомлень мають позитивну конотацію, сприяючи формуванню довіри та підтримки серед аудиторії. Водночас було виявлено, що під час кризових періодів зростає частка негативних повідомлень, які мобілізують громадян через емоції страху та гніву. Це дослідження підкреслює важливість нових медіа, зокрема телеграму, як інструменту політичної комунікації та мобілізації у формуванні громадської думки в умовах війни.
політичні партії, нові медіа, телеграм, дискурс-аналіз, війна
ВІЙНА ТА АВТОРИТАРИЗМ: ЗАПИТ НА «СИЛЬНУ РУКУ» В УКРАЇНІ В УМОВАХ ВІЙНИ
У статті подано аналіз динаміки громадської думки щодо запиту на «сильну руку» в Україні та ймовірність сповзання країни до авторитаризму. Беручи за теоретичну основу гіпотезу про те, що під час суспільно-політичних криз у суспільстві зростають авторитарні настрої, було проведено кореляційний аналіз. З’ясовано, що кризові періоди впливають на те, що українці починають гуртуватися навколо владних інституцій, що призводить до зростання рівня довіри громадян і посилення запиту на «сильну руку». Аналіз чинників, які могли б свідчити про зростання авторитарних настроїв серед населення, також показав, що соціальних підстав для встановлення авторитаризму в Україні немає. Зокрема під час повномасштабного вторгнення пріоритетність свободи над безпекою зросла. Варто зауважити, що ріст збільшився як порівняно з довоєнними показниками, так і за результатами зіставлення показників 2022 року з 2023. Аналогічно зросла і пріоритетність свободи над рівністю. Однак оцінка українців щодо уявлення про їхній вплив на перебіг власного життя дещо знизилась, а також збільшився рівень ксенофобії. Водночас попри відсутність соціальних підстав для встановлення авторитаризму, тенденції з боку влади протилежні. Зокрема в умовах повномасштабної війни збільшився контроль влади над силовими структурами, знизилась суб’єктність парламенту, повнота влади опинилась у руках Офісу президента. Однак інші чинники, які є запобіжниками від скочування України до авторитаризму, лишились незмінними. Тому, хоч дії влади й виглядають загрозливо, однак соціальних підстав для встановлення авторитаризму в Україні немає.
авторитаризм, авторитарні настрої, WVS, війна, Україна
ВІД ГАЗОВОЇ КРИЗИ ДО ВІЙНИ З РОСІЙСЬКОЮ ФЕДЕРАЦІЄЮ: РОЛЬ УКРАЇНИ В ЗАБЕЗПЕЧЕННІ ЕНЕРГЕТИЧНОЇ БЕЗПЕКИ ПОЛЬЩІ ТА КРАЇН ЦЕНТРАЛЬНОЇ ЄВРОПИ
Центральна Європа була ключовою ареною зовнішньополітичної діяльності партії «Право і справедливість», яка ґрунтувалася на переконанні, що сильні позиції Польщі в регіоні можуть посилити її здатність впливати на рішення Європейського Союзу. Водночас очікувалося, що це збільшить суб’єктність Польщі та країн регіону. Польська діяльність у сфері енергетичної безпеки, яку здійснювали протягом багатьох років (розвиток інфраструктури, стратегія диверсифікації), ґрунтувалася на переконанні про можливі негативні наслідки монополізації ринку Російською Федерацією. У зв’язку з цим наголошували на необхідності проєктів, здатних зміцнити безпеку, а також важливу роль відігравала співпраця з країнами Центральної Європи та Україною. Таким чином, країна може відігравати надзвичайно важливу роль у зусиллях регіону щодо енергетичної незалежності. Тому було визнано, що трубопроводи «Північний потік 1» і «Північний потік 2» можуть послабити не лише Україну, а й інші країни Центральної Європи. Пізнавальною метою статті був аналіз політичної думки партії «Право і справедливість» щодо важливості України для забезпечення енергетичної безпеки Польщі та країн Центральної Європи. Відправною точкою для розгляду стала теза про те, що партія «Право і справедливість» розглядала Україну як ключового партнера в зусиллях, спрямованих на зменшення значення Російської Федерації в регіоні, який був центральним у зовнішній політиці партії.
Польща, Україна, Центральна Європа, енергетична безпека, російсько-українська війна, політична думка, партія «Право і справедливість».
МІЖНАРОДНА КОНФЕРЕНЦІЯ “ІНСТИТУЦІЙНІ, ПАРТІЙНІ ТА ВИБОРЧІ ЧИННИКИ ПОЛІТИЧНОГО ПРОЦЕСУ В УКРАЇНІ Й ІНШИХ КРАЇНАХ ЄВРОПИ В УМОВАХ ВІЙНИ І НЕВИЗНАЧЕНОСТІ: НАЦІОНАЛЬНИЙ, НАДНАЦІОНАЛЬНИЙ І СУБНАЦІОНАЛЬНИЙ РІВНІ”
24-25 листопада 2023 року відбулася Міжнародна наукова конференція “Інституційні, партійні та виборчі чинники політичного процесу в Україні й інших країнах Європи в умовах війни і невизначеності: національний, наднаціональний і субнаціональний рівні”. Конференція є восьмою в серії міжнародних наукових конференцій “Політичні партії і вибори: українські та світові практики” (пам’яті Юрія Шведи), яку проводить кафедра політології Львівського національного університету імені Івана Франка та Центр політичних досліджень у м. Львів із 2016 року.
МЕДІЙНА ГІГІЄНА ОСОБИСТОСТІ ЯК ЧИННИК ГРОМАДЯНСЬКОЇ ІДЕНТИЧНОСТІ
У статті проаналізовано особливості медійної гігієни особистості у контексті громадянської ідентичності. Розглянуто вплив медійний каналів на розуміння особистістю важливості медійної гігієни для формування громадянської ідентичності. За допомогою методу фокус-групи проведено опитування респондентів та визначено базові аспекти розуміння впливу медіа на інформаційну культуру та громадянську ідентичність особистості. Важливими питаннями для обговорення автор дослідження вважає такі: особистий медійний простір та тип масмедіа, які його формують; застереження до користування медіаресурсами; маркери визначення достовірної інформації на медійних ресурсах; конструктивний вплив медіа на особистість та роль лідерів думок.
Інформаційна культура, медійна гігієна, медійний простір особистості, громадянська ідентичність
СПЕЦИФІКА ТЕМАТИКИ ВОЄННОГО КОНТЕНТУ РЕГІОНАЛЬНОГО ОНЛАЙН-МЕДІА “INSIDER MEDIA” ПРОТЯГОМ ЛЮТОГО 2022 – ТРАВНЯ 2022 РОКУ
Дослідження базується на розгляді воєнного контенту регіональних онлайн-медіа Волині “Insider Media” за період із лютого по травень 2022 року з використанням методу контент-аналізу як основного. Проаналізовано кількісні та якісні характеристики тематичної специфіки матеріа­лів на воєнну тематику. У статті пропоновано спробу ­вирішити питання особливостей матеріалів на тему війни в перші 100 днів повномасштабного вторгнення як таких, що відрізняються від подальшого воєнного контенту в наступні місяці. Визначено специфічні особливості воєнного контенту: наявність маніпулятивних практик, емоційно забарв­леної лексики. Завдяки результатам контент-аналізу та моніторингу регіональних онлайн-медіа Волині вдалося виділити специфіку тем за такими атрибутивними ознаками: змістова актуальність, хронологічна актуальність, документалізм, повторюваність тем і неповторність матеріалів, прагматизм та імперативність. У статті авторка наголошує на важливості відповідальності журналістів за матеріали, які публікують; необхідності, щоб журналісти дотримувалися етичних норм у час конфлікту в країні. Наукова та практична цінність результатів дослідження пов’язана з можливістю в подальшому використовувати результати аналізу під час розроблення рекомендацій для регіональних журналістів, які спеціалізуються на створенні воєнного контенту. Також висновки дослідження ­будуть корисними в подальшому розвитку обраної тематики в науко­вій сфері, зокрема у вивченні воєнного контенту ­загалом та на регіональному рівні.
Воєнна журналістика, воєнний контент, війна, регіональне онлайн-медіа
ІНФОРМАЦІЙНО-КОМУНІКАЦІЙНЕ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ НАЦІОНАЛЬНОГО УНІВЕРСИТЕТУ «ОСТРОЗЬКА АКАДЕМІЯ»: ПРОБЛЕМНО-ЦІЛЬОВИЙ ПІДХІД
Стаття присвячена актуальним питанням інформаційно-комунікаційного забезпечення в Національному університеті “Острозька академія”. Розглянуто критерії використання інформаційних технологій в управлінні сучасним закладом вищої освіти. На основі результатів дослідження проаналізовано форми, методи та засоби внутрішньої та зовнішньої комунікації інформаційно-технічного центру Національного університету “Острозька академія”. Виокремлено принципи, норми та особливості роботи інформаційно-технічного центру, в результаті чого були зазначені сильні та слабкі сторони. Обґрунтовано можливості для покращення роботи центру та окреслено ризики, які мають негативний вплив на діяльність центру. Здійснено SWOT-аналіз діяльності інформаційно-технічного центру.
Інформаційне забезпечення, зовнішня і внутрішня комунікація, інформаційно-комунікаційне забезпечення
ОСОБЛИВОСТІ ОРГАНІЗАЦІЙНОЇ СТРУКТУРИ СУЧАСНОГО ПІДПРИЄМСТВА: ПОРІВНЯЛЬНИЙ АСПЕКТ
У статті подано аналіз особливостей організаційних структур сучасного підприємства, розглянуто принципи ­застосування дев’яти видів організаційних структур у діяльності організацій. Автор аналізує особливості ­використання аспектів управління у процесі взаємодії з одним із видів організаційної структури, а також зазначає про важливість використання у діяльності підприємств організаційної структури, оскільки якісно сформований управлінський процес об’єктивно виділяється у зростанні організації на ринку конкурентів. У дослідженні також закцентовано увагу на перевагах у застосуванні на практиці організаційної структури. Також розглянуто ефективний тип організаційної структури для сучасних підприємств. Досить важливою є реалізація у діяльності того типу організаційної структури, який підходить під функційні можливості та напрям діяльності конкретної організації.
організаційна структура, управління, підприємство, фахівець
УКРАЇНСЬКИЙ ТРЕВЕЛ-БЛОГІНГ ПІСЛЯ ПОВНОМАСШТАБНОГО ВТОРГНЕННЯ: КЛЮЧОВІ ЖАНРОВІ, ТЕМАТИЧНІ ТА ФУНКЦІЙНІ ЗМІНИ (НА ПРИКЛАДІ ПРОЄКТУ “UKRAЇNER”)
У статті досліджено зміни (тематичні, жанрові, функційні) в українському тревел-блогінгу після початку повномасштабного вторгнення російської армії в Україну на прикладі мережевого онлайн-проєкту “Ukraїner”. Використовуючи синтетичний метод, авторка аналізує зсуви в контенті тревел-проєкту, зокрема причини та результати їх. Було зауважено, що зміна контексту (на воєнний), у якому були тревел-проєкти, спричинила зміни їх тематики, а це, своєю чергою, спровокувало зміну формату: із “повільного” на “швидке” медіа. У ході комплексного аналізу було виявлено, що весь контент, продукований проєктом, має єдину мету – підвищувати видимість війни та її наслідків в інформаційному полі авдиторії, зокрема іноземної.
“Ukrainer”, тревел-проєкт, війна, повномасштабне вторг­нення, воєнна тематика
У пошуках обличчя міста: практики самопрезентації міст України в індустріальну та постіндустріальну добу / за заг. ред. В. Кравченка та С. Посохова. Харків: Видавництво Точка, 2021. 564 с.
Авторське право (c) 2023 https://creativecommons.org/licenses/by-nc/4.0
Аналітична культура та якість інформації у діяльності менеджера інформаційно-комунікативної сфери в Україні: проєктний підхід
Розглянуто питання якості інформації як основи аналітичної культури організації. Висвітлено концепції іноземних теоретиків та практиків у сфері інформаційного менеджменту. Структура дослідження прослідковує вирішення низки завдань. Перше завдання – презентувати базові характеристики фахівця з аналітичної культури в організації. На основі емпіричного аналізу були визначені такі характеристики, як “критичне мислення”, “креативність”, “компетентність”, “обізнаність”, “цілеспрямованість”, “уважність до деталей’, “знання новітніх технологій”. Наступним важливим кроком став аналіз міжнародного досвіду до концептуалізації вимог до якості інформації, з якою працюють інформаційні аналітики. Варто виокремлювати п’ять рівнів якості інформаційних потоків у менеджменті: зручність отримання інформації; корисність вмісту інформаційних потоків; достатність інформації; доступність до інформації та взаємодія між суб’єктами інформаційних відносин. Третім завданням дослідження є показ чинників, які перешкоджають отримати цінну інформацію для прийняття управлінських рішень. До ­основних перешкод належить перенавантаження інформаційних потоків та дублювання даних. Перспективою подальших досліджень у сфері аналітичної культури має стати проєктний підхід до вирішення питання підготовки фахівців з аналітичної культури ведення тренінгових програм для працівників інформаційних центрів, включення в освітні програми закладів вищої освіти навчальних компонентів з аналітичної культури.
інформація, інформаційний аналітик, якість інформації, аналітична культура
Динаміка ідентичності російськомовних громадян ­України до та після Революції гідності
У дослідженні проаналізовано рівень національної ідентичності російськомовних громадян ­України за визначеними часовими рамками, а саме до та після подій Революції гідності 2013-2014 років. Питання національної ідентичності в Україні вивчали від початку незалежності, а події 2014 року, що пов’язані з Євромайданом, окупацією Криму та війною на Донбасі стали додатковим каталізатором вивчення процесів творення та змін національної ідентичності в українському суспільстві. Одна з актуальних граней вивчення ідентичності українців є аналіз ідентичності зросійщених українців, які є невід’ємною частиною українського суспільства і на яких цілеспрямовано працювала російська пропаганда, проросійські політики та організації всередині України. Але події, які почалися від 2014 в Україні могли б ще суттєвіше вплинути на російськомовних громадян, а тому важливо проаналізувати цей вплив на ідентичність російськомовних громадян, адже ті чи ті зміни національної самоідентифікації в цій групі населення впливають на політичне та суспільне життя України. Для аналізу було використано дані соціологічного моніторингу, який здійснено в Київському міжнародному інституті соціології (КМІС). Соціологічні результати, які розміщені у вільному доступі, були проаналізовані методом описової статистики. Для аналізу обрано три інди­катори, які є релевантними щодо визначення національної ідентичності російськомовних ­громадян в Україні. Серед них: “ставлення до незалежності України”, “трактування власної національної ідентичності”, “оцінка статусу російської мови в державі”. Щодо ставлення до незалежності, то у 2007 році на Півдні і Сході українці, які розмовляють російською мовою ставилися до незалежності досить по-різному. На Півдні ­України ­незначна перевага була в підтримці незалежності, а на Сході навпаки – в антипідтримці. 2017 року значна більшість громадян як на Сході, так і на Півдні підтримувала незалежність. У пункті самоідентифікації українці, які розмовляють російською мовою почали більше ідентифікувати себе українцями та менше росіянами, але впродовж 2014 року спостерігалася невизначеність самоідентифікації російськомовних громадян. У ставленні до статусу російської мови в Україні до 2014 року спостерігалася більша підтримка статусу другої державної мови, проте після 2014 року українці, які розмовляють російською мовою не розглядали статус російської мови як другої державної.
Революція гідності, національна ідентичність, незалежність, російська мова, українці, які розмовляють російською мовою
Політичний вплив на реформу децентралізації в Україні
Головна мета праці – дослідити політичний вплив та його корисливі прояви в народних депутатів України на процес формування та функціювання об’єднаних територіальних громад. У нашій роботі політичний вплив розкрито як елемент непрямої політичної агітації депутатів в окрузі через механізм надання фінансування та виділення державних субвенцій із державного бюджету України громадам, що є досить популярним та дієвим ­інструментом безпосереднього впливу на жителів об’єднаних територіальних громад. Перший розділ нашого дослідження присвячений вивченню та інтерпретації поняття політичного впливу та методам, якими можна його досліджувати. Другий розділ містить спробу проаналізувати прогалини реформи децентралізації, що зробили можливим поширення такого корисливого політичного впливу. Третій розділ містить емпіричну частину нашого дослідження, де ми отримали результати наявності взаємозалежності політичного впливу народних депутатів і обсягу виданих державних субвенцій громадам у 2020 році.
децентралізація, територіальні громади, політичний вплив, місцеві вибори
Чинники одностайності голосування фракцій у парламенті України (VIII та IX скликань)
Дослідження ґрунтується на вивченні фракційної одностайності в парламенті України VIII та IX скликань та чинників, що її визначають. Також із використанням теорії графів окреслено неформальні зв’язки всередині кожної з фракцій та депутатських груп обраних скликань. Саме на основі результатів поіменних голосувань за реформаторські законопроєкти було визначено показники одностайності із застосуванням індексу Хікса, відповідно вказано ті фракції парламенту України VIII та IX скликання, які найбільш одностайно та найменше підтримують реформаторські законопроєкти, а також визначено, яких саме сфер ці законопроєкти стосуються. Підтверджено теорію, що саме від характеру законопроєкту залежить подальша одностайність фракції щодо ухвалення його, а також те, що децентралізація у фракціях призводить до значно нижчого рівня одностайності. Неабияку роль у цьому процесі відіграє чинник наявності спільних інтересів у парламентарів. Емпірично підтверджено, що бізнес-інтерес є орієнтиром для деяких народних обранців у прийнятті відповідних законопроєктів. Визначено, які саме фактори були визначальними в період діяльності VIII та IX скликання: вік народних депутатів, політичний досвід, неприналежність до ФПГ, приналежність до фракції. Цінність отриманих результатів полягає у знаходженні найважливіших характеристик парламентарів, які сприятимуть (з певною ймовірністю) підтримати альтернативу “за” під час голосування за реформи та візуалізації наявних мереж зв’язків всередині кожної з фракцій та депутатських груп обраних скликань.
фракційна єдність, одностайність, голосування за реформаторські законопроєкти, мережі неформальних зв’язків