«ЛИХВАРСЬКИЙ СПРИТ І ШАХРАЙСЬКА ХИТРІСТЬ»: СТАНІСЛАВ ТАРНОВСЬКИЙ ПРО ТРАНСФОРМАЦІЮ ЗАМОЖНОЇ ШЛЯХТИ ГАЛИЧИНИ В УМОВАХ СТАНОВЛЕННЯ ВІЛЬНОРИНКОВОГО СУСПІЛЬСТВА
Ключові слова:
«порції», шляхта, селянство, лихварство, станьчики, nati et possessionati, «неправедні зиски»Анотація
Стаття присвячена аналізу есе «Порції» («Porcyi») авторства відомого польського науковця, політика і публіциста С. Тарновського (1837-1917 рр.), яке було опубліковане у листопаді 1874 р. і розкривало зміни в соціальній позиції, економічній діяльності і поведінці заможних галицьких шляхтичів, які, використовуючи нужденне становище селянства, активно займались лихварством, одержуючи солідні прибутки. Автор констатує, що залишаючись зовні «благородного походження власниками маєтків», ці шляхтичі насправді перетворились на сільських здирників, що за своєю сутністю нічим не відрізняються від представників «купецького ремесла» (комісіонерів, маклерів, лихварів і ін.), рід занять яких не передбачав честі й совісті. Це, на думку С. Тарнавського, завдавало величезної шкоди «польській справі», оскільки руйнувало ледь намічену згоду між шляхтою і селянством.